Водещ Андрей Захариев: - При мен вече в студиото, студио 5 на Българската национална телевизия, е лидерът на партия "Атака" и кандидат за президент
на тази формация господин Волен Сидеров. Здравейте.
Волен Сидеров: - Добро утро.
Водещ: - И съвсем естествено ще започна с такъв въпрос. Докато
гледахте тези кадри (репортаж от 1990 г. - бел.ред.), какви
спомени нахлуха в главата ви, какви чувства, с какво асоциирате
това време?
В.Сидеров: - Аз бях свидетел, пряк, в тези събития, сред хората, които
показахте, бях. Така че това за мен е не толкова история,
колкото част от живота ми. И гледам на това с, съвсем логично е,
и със сантимент, и с погледа на човек, който е минал през това.
От дистанцията пък гледам като човек, който е участвал в
събития манипулирани, защото специално този пожар на 26 август
1990 година беше организиран от самата БСП
Водещ: - Продължавате да сте убеден в това?
В.Сидеров: - Абсолютно. Аз с очите си го виждах. Как, това бяха тежки
порти, обковани, които не могат да бъдат отворени. Те се отварят
отвътре навън. Не може да нахлуе народът, първо. Второ, народът
стоеше и гледаше. Имаше една група шпицкоманда, която си
действаше по поръчка. Нещата бяха подготвени отвътре, запалени и
така нататък. И това беше с цел тогава да се създаде един образ
на СДС като на някаква фашизоидна клика. Вижте какви термини се
използват оттогава до днес още. Да се лепне този етикет и да се
уплашат хората. Така че за мен няма никакво съмнение, че
пожарът беше организиран от самата БСП, а и с цел прикриване на
някои следи. На сутринта беше разпръснат градът на истината,
палатковият лагер. И така с един удар другарите си решиха много
въпроси. За целта бяха използвани една група наркоманчета като
въпросния там Станчев ли беше, които бяха абсолютно зависими от
полиция, от служби. Те бяха използвани като инструмент. За
съжаление тези неща човек, когато е вътре в събитията, невинаги
може да ги види и обхване. Трябва ти време, трябва ти дистанция.
Сега вече можем да кажем какво е станало, 21 години са минали.
Водещ: - 21 години са минали. Да се върнем към днешния ден и към
актуалното в нашия обществен живот. Не ви дадоха да говорите на
Шипка и вие останахте много бесен, направо да кажа.
В.Сидеров: - Е, бесен не. Просто им казах, че не е редно кандидат за
президент и лидер на парламентарна група да бъде, така, лишен от
възможност да каже няколко думи. Там беше и Красимир Велчев,
лидерът на парламентарната група на ГЕРБ. Той можеше също да се
включи и да каже няколко думи. Това стриктно спазване на някакъв
протокол според мен.
Водещ: - Това, че не е имало заявка от ваша страна.
В.сидеров: - Да, действително нямаше заявка, но нищо не пречи на място,
като се види, че има желание, парламентарен лидер да каже
няколко думи. Чиновниците от габровската община и областна
управа се изплашиха, стреснаха, като че ли кой знае какво щеше
да стане. Аз просто щях да кажа че от години насам, когато се
честват тези събития, исторически за България, се избягва да се
казва турско робство, освобождение от турско робство. Е, слава
богу, сега на това честване вече председателката на парламента
го каза ясно. Слава богу. Но досега нито президент, нито
официални лица споменаваха от какво сме се освободили. Ей така
просто, абстрактно. Това едно. И второто е, че хубаво е
честването, обаче. . . това е добре, че държавата и парламентът
на най-висше ниво там са на първа линия, но нямаше го
президента, на Шипка мисля, че държавният глава трябва да
присъства, който и да е той, каквато и партия да го е излъчила.
Това едно и второ, за мен е много тревожно това, което става в
някои райони на България - Родопите, Североизточна България.
Една тенденция към ислямизиране и откъсване на цели части от
България. И в същото време словата, тържествата се хубаво
нещо, но трябва да има и държавен поглед към това какво става в
тези региони.
Водещ: - Да.
В.Сидеров: - Целия август ние ги обикаляхме с колегите ми и трябва да ви
кажа, че там нещата са много, много вече отишли напред. Има
градове и селища, където по главната улица се говори само на
турски език. Просто не можеш да чуеш българска реч.
Водещ: - Сега.
В.Сидеров: - Те са загубени.
Водещ: - Знаете, че това е родният език на хората, които населяват
тези градове. Те могат да го говорят, разбира се, като във всяка
демократична страна на улицата.
В.Сидеров: - Не, не е така. Родният език на всеки, който е български
гражданин.
Водещ: - Хайде - майчин.
В.Сидеров: - Трябва да е българският език.
Водещ: - Майчиният език.
В.Сидеров: - Българският език е родният език. Той трябва да бъде
официалният, езикът, на който се говори. Точно затова ние
внасяме, внесохме вече закон за българския език. И въпреки някои
предварителни спорове, които чух и видях, които се занимават с
несъществени теми, смятам, че този закон е необходим. И министър
Игнатов трябва да си коригира мнението, тоест да се върне към
първоначалното си виждане. Защото той през 2009 година каза, че
е нужен такъв закон. Сега чух и видях, че беше се изказал, че
няма нужда. Защо си промени мнението той трябва да каже, но
според мен този закон е необходим, тъй като той визира най-вече
правата на нашите сънародници в чужбина, урежда ги, регламентира
ги. Регламентира употребата на българския език в
администрацията, в националната телевизия и така нататък. Все
теми, които сме се борили през годините да се решат.
Водещ: - Добре, въпросът за езика е важен, въпросът, аз съм съгласен
с вас, и за мястото на българския език в обществения живот. Но
друг е проблемът с ислямизацията. Сега наистина честно не
хиперболизирате ли, като казвате, че цели райони се ислямизират
съвсем тенденциозно?
В.Сидеров: - Не, не само че не преувеличавам. Напротив, картината е
по-лоша и страшна, отколкото може с думи да се опише, защото там
по една абсолютно тенденциозна, насочена линия се строят
минарета. Виждаш къща, не храм, а къща, на която е лепнато едно
минаре просто за да има, да стърчи там и да се вижда и като
минаваш, да казваш: о, това е мюсюлманска територия. И в един
лош за българската демокрация и патриотизъм ден да се каже: този
район е мюсюлмански, искаме той да се обособи и т.н. с всички
последици, които сме ги виждали вече на Балканите, уви.
Водещ: - Добре, от етнорелигиозните моменти да минем към чисто
политическите. Ето, и вестник "Сега" днес излиза на първа
страница с решението на МВР да се създаде специален щаб, който
разработва планове за противодействие на провокации и създаване
на напрежение в смесените райони. Сега, идеята, разбира се,
веднага е противоречива. Одобрявате ли я?
В.Сидеров: - Чудесно. Разбира се, че МВР трябва да бъде на мястото си, а
провокациите да бъдат разобличавани и санкционирани начаса. Аз
съм за това.
Водещ: - Смятате може би и че вчерашния случай с кандидата за кмет в
Джерово от страна на ГЕРБ доказва, че има.
В. Сидеров: - Ами, да той дава, дава една илюстрация как могат да протекат
изборите, ако не се вземат мерки. Могат да протекат със серия
от такива инциденти, да ги наречем, всъщност едно напрежение. И
без това хората са доста стресирани в тези райони, има места,
където не смеят, просто не смеят да кажат, че са българи. Сега,
както и да ви звучи, това е факт и това е нещо много тревожно.
Тук е нужна много сериозна работа, събуждане, разясняване и
най-вече освобождаване на тези хора от страха. Това е основното,
по което ние поне, от "Атака", работим. Мерките, които са
взети, дано не останат само на книга, дано наистина МВР да
организира това пресичане на провокации, както между другото и
купуване на гласове. Тук трябва да има една много силна намеса,
за да сведем до минимум този абсолютен порок на демокрацията -
купуването на гласове. Отново са приготвени пари, чувам го,
казват ми го. Отново тези общности, които традиционно биват
въвлечени в схемата с купуването, отново чакат своята. . . даже
в телевизионни репортажи виждам тук, когато правите сред тези
общности, питате ги дали биха приели пари, да, те са готови,
казват си го, чакат го.
Водещ: - Ами, то бедността води и дотам.
В.Сидеров: - Бедността не се решава с купуване на гласове. Бедността се
решава с мащабни програми, държавни, с повече държава, а не
по-малко, както искат неолибералите, с държавни програми за
заетост, за поръчки за български фирми, с ред неща, които за мен
специално са ясни. Аз ги знам какво трябва да се направи, знам
какво. За управляващите. . . те трябва да отварят повече уши към
моите думи, защото неведнъж съм казвал, че сегашното управление
има редица положителни страни - укрепване на държавност, някои
мерки, които бяха взети спрямо организирана престъпност и т.н.,
но това не е достатъчно. Оттам нататък икономическата политика,
социалната политика е етапът, към който трябва да се пристъпи
спешно. Да се обърне поглед към това и да се обърне пирамидата,
която е сега с данъчната система, с неолибералната система, и
колониална, и да се отиде към една по-затворена система на
стимулиране на българско предприемачество, български фирми.
Веднага давам пример от обиколките ни по различни градове,
отделни кметове се гордеят с това, че са направили площада,
главната улица - направена, обновена, с плочки, чудесно, много
хубаво. Само че веднага въпросът кой ги направи, кой направи
този площад, като запитам - ами, една турска фирма. С какви
материали? С турски. Е, защо?
Водещ: - Добре, вие сте за по-протекционистка политика спрямо
българското предприемачество.
В.Сидеров: - Разбира се, има български фирми, български специалисти.
Даваш им поръчка, решаваш въпроса със заетост, с
преразпределение на доходите и т.н.
Водещ: - Добре, но все пак ще ви попитам - споменахте и думата
колониално присъствие дори. Голям противник сте на тези
проучвания на евентуален добив на шистов газ, на даване там, на
права в. . . Защо това икономически, поне елементарната
икономическа логика е, че наистина може да стимулира развитието
в този район и да даде тласък на икономическия растеж там, да
отвори работни места там? От какво толкова се притеснявате
всъщност?
В.Сидеров: - Ами, трябва да ви изпратя, имам на диск американския филм
"Газланд", страната на газа, така преведено според мен, който
филм описва ужасните последици за природата и за екологията от
проучването за шистов газ и експлоатирането в Щатите, огромният
обществен. . . така, огромната обществена вълна от протести по
този повод, съдебни дела и прочие. Мисля, че един такъв филм,
ако се пусне по телевизиите, по медиите, ще даде отговор направо
на въпроса защо. Преди всичко в най-плодородната земя на
България да се правят проучвания за шистов газ е самоубийствено
за страната ни. Именно плодородната ни земя е уникалното нещо
тук. Ние сега да я надупчим, да я унищожим с евентуално
хипотетичната мисъл, че някъде ще излезе газ, който ще го
експлоатира чуждата фирма, и тук пак ще останат трохи, защото
това няма да вдигне стандарта на българина. Толкова, колкото го
вдигна златодобивът. Ние имаме невероятно ценни, богати залежи
от злато и други много ценни и редки метали. Всичко това сега се
експлоатира от чужда фирма, която тук оставя трохи и изнася
печалбата. Същото ще стане с газа. Въобще тази система трябва да
се обърне обратно.
Водещ: - Нека да поприказваме и за монополите.
В.Сидеров: - Да работи за България.
Водещ: - Знам, че, разбира се, и това е тема, която е много
съществена за вас. Учуди ли ви нещо в развитието по случая
"Лукойл"?
В.Сидеров: - Ами, имаше интересни обрати и моменти, в които дори
вездесъщият американски посланик г-н Уорлик, който е навсякъде,
се появи, за да каже, че "Лукойл" работи добре за България или
носи принос, нещо такова се изказа този човек. В същото време
шефът на митниците обяснява как "Лукойл" не е внесло един лев
печалба за последните няколко години. Е, как работи за България
тогава? Не внася лев печалба, укрива плащания, защото няма
измерителни уреди, и допринася за България. Никой обаче, така,
нямаше смелост ли, не знам, някакъв дух, така, характер или
журналистически професионализъм да запита г-н Уорлик как точно,
какъв е приносът на "Лукойл" за България, обяснете го
по-конкретно, за да разберем. Това бяха парадоксалните моменти.
Иначе относно "Лукойл" аз съм изказал моето виждане като
политик и какво бих направил като държавник. Разваля се
договорът и компанията става българска отново. Това е
най-голямата рафинерия на Балканите, тя не може да е губеща -
това са абсолютни нелепости. Тя е печеливша и тези печалби
трябва да идват в страната, а не да отиват нанякъде. Това е
моето мнение. Същото се отнася и за ЧЕЗ, за ЕВН, за ЕОН. Това са
договори, които се нарушават от съответните компании, т.е.
имаме реална юридическа мотивация да ги развалим, не просто
защото сме някакви такива, дето искат да национализират. Те не
работят тези договори, те се нарушават.
Водещ: - Добре, няма как да не ви попитам и това какво очаквате от
новия парламентарен сезон. Той ще започне в условия вече на
предизборна борба, която се засилва съвсем естествено. Да не би
да се окаже, че до изборите няма реално да функционира, както
трябва, парламента, защото всички ще са заети с изборите?
В.Сидеров: - При всички случаи ще има един превес на предизборната, така,
предизборния адреналин, но моят съвет е. . . какво очаквам,
моят съвет към управляващата партия ГЕРБ е да се вслуша повече и
по-скоростно, по-чевръсто да възприема идеите, които й
предлагам аз като лидер на "Атака", от колегите ми, които идват,
защото те са в интерес на страната и съответно в интерес на
управляващата партия. Колкото повече се вслушват и колкото
повече възприемат от нашите идеи, толкова по-добре ще стоят на
политическата сцена.
Водещ: - Преди малко споменахте журналистическия дух и по-скоро
липсата на журналистически дух. Цитираха ви много медиите
наскоро, едно ваше изказване, което звучи така: за съжаление в
България няма добра коментарна журналистика, но аз знам как да я
създам. Малко авторитарно звучи, не се ли притеснявате, че така
може да се изтълкува?
В.Сидеров: - Не, това е израз на самочувствието ми, че съм отдал
достатъчно години в тази област, имам признанието, ако щете, и
на Съюза на журналистите, имам награда за коментарна
журналистика преди десетина години и мога да го кажа, така, със
самочувствието на опит, на усилия и на талант, който съм вложил.
Стотици, стотици статии, книги и т.н. ми дават това
самочувствие. Оттам нататък мога да разчитам, и аз виждам сега,
когато работя с хора, които подбирам за медии, които правя в
момента, виждам, че има. . . противно на наложеното мнение, че
има млади хора, които са изключително интелигентни, много добре
възприемат нещата и много бързо се школуват. Тоест изобщо няма
място за песимизъм. Оптимист съм, оптимист съм, българинът е
талантлив човек, трябва да бъде насочен, да му бъде дадена
възможност да се прояви.
Водещ: - Добре, президентската кампания вече е в ход, почти. Какво
очаквате вие сега от страна на управляващата партия?
Дългоочакваното от всички ни.
В.Сидеров: - Говорите за кандидатурата ли?
Водещ: - Да, да, да. Малко неясно се изразих.
В.Сидеров: - Е, предполагам, че на 4 септември най-после г-н фантом ще
стане ясен, както се пошегувах веднъж. Тук това очакване на
фигурата на кандидата на ГЕРБ според мен трябва да бъде
изместено от един по-хладнокръвен анализ този човек какви
виждания има в политиката. Не само просто най-после да кажем -
е, най-после, ето го, и да се започнат там, биографични данни с
тези умилителни, идилични.
Водещ: - Времето ни напредна, ще ви помоля по-кратко.
В. Сидеров: - Просто да се види този човек какъв принос има, какви
виждания има за политиката, това е най-важно. Какво е правил,
как вижда развитието на страната и да бъде въвлечен в дискусия
по тези теми. Аз съм "за" това.
Водещ: - Благодаря ви много.